1464 Rose-slægtens krig har varet i ni år.
De royale huse Lancaster og York strides om tronen.
Den unge Edward IV har afsat sin fætter Henrik VI fra tronen.
Henrik og dronning Margaret af Anjou er på fri fod.
Thomas og Richard. Vågn op.
- Jeg vil sove. - Tag tøj på, hurtigt.
- Tager du hen til ham? - Jeg har intet valg.
Elisabeth.
Tag den her, den bringer held. Det kan i hvert fald ikke skade.
Intet hjælper mod en mand som ham, mor.
- Hvor skal vi hen, mor? - Hvorfor så tidligt?
- Vi skal møde kongen. - Er kong Henrik kommet tilbage?
- Den nye konge, Edward. - Han er ikke konge. Han dræbte far.
Han er konge nu, og vi skal vise ham vores støtte.
- Stands! - Thomas.
Gør holdt!
Nu, Edward? Mener du det alvorligt?
Vi gør holdt her et øjeblik.
Er han virkelig konge?
Lady Elisabeth Grey, Deres nåde.
Rejs Dem op.
- Kom De for at møde mig? - Jeg...
Mine sønners arv og min mands marker blev taget fra mig, da han døde.
Mine drenge og jeg har ikke noget at leve af.
Min mand var Sir John Grey, som døde i slaget ved...
Han anførte Lancasters kavaleri, der dræbte syvhundrede af vores mænd.
Han gjorde sin pligt, Deres nåde. Han var trofast mod sin konge.
- Mine drenge er uskyldige. - Er de hans sønner?
- Richard og Thomas Grey. - Edward, du har ikke tid til hende.
- Bor I i nærheden? - Ja, det er meget tæt på.
Warwick, I kan fortsætte.
Jeg kommer senere.
De kan fortsætte. Jeg følger jer derhen.
Vi har mødt kongen!
- Velkommen til Grafton. - Jacquetta Woodville!
- Er pagen også hjemme? - Baron Rivers er her desværre ikke.
Baron Rivers... En hurtigt opdigtet titel for at lindre skammen over-
- at en dame af god slægt gik i seng med en helt almindelig snusket mand.
Han var væbner og dobbelt så meget mand som De.
Vil Deres nåde have et glas øl? Eller vin fra mine fætre i Burgundy?
Edward, du tænker vel ikke at...
Gerne vin. Tak, lady Rivers.
Drenge, kan I se efter Fury for mig?
Ingen mand kan ride forbi min datter.
- Ingen med synet i behold. - Skål, Deres nåde.
I må have mig undskyldt.
Sæt dem.
- Trives De ikke hos Deres forældre? - Jeg elsker mine forældre.
Men jeg er vant til at drive min egen husholdning.
Mine sønner har intet, hvis ikke jeg får jorden tilbage.
Mange har lidt på grund af krigene. Hvis jeg kan beholde tronen-
- skal Englands lov gælde fra kyst til kyst, og alle skal være englændere.
Jeg har ikke noget højere ønske, end at mine sønner aldrig skal i krig.
Tror De, at det er muligt?
Der er stadig et slag tilbage. Henrik har fået forstanden tilbage, for nu.
Men jeg vil forsøge at holde det på afstand af Dem.
De er meget selvsikker.
Jeg er hurtig og modig og heldig.
Jeg har lige så meget held i krig, som jeg har i kærlighed.
- Jeg skal nok sejre. Tak for vinen. - Går De nu? Vi har endnu ikke...
Skriv ned, hvilken jord, de mener, der tilhører Dem.
Så kommer jeg og henter papiret i morgen.
Alene.
Hvor er vi på vej hen?
Det skal du få at se.
- Vælg en tråd. - Trolddom? Vil du gerne druknes?
- Det er forbudt. - Vi er de eneste, der ved det.
Vi stammer fra flodgudinden Melusina og har trolddom i blodet.
Vælg en tråd.
- Hvad var det? - Det får du aldrig at vide.
Børn, der aldrig bliver født, og chancer du ikke vil tage.
- Hvad er der for enden af fiskelinen? - Fremtiden.
Rul den op, en fod om dagen.
Lizzie!
- Det er... - Jeg ved, hvem det er.
Lady Elisabeth.
Jacquetta!
Baron Rivers.
Deres nåde. Det her er mine sønner.
- Anthony og John. - Vi mødtes i slaget ved Towton.
De slagtede det halve England på en enkelt dag.
Og i Calais, la Deres far kritiserede mor for hendes ægteskab med far.
I støttede en konge, hvis hof var forgiftet. Skatterne var for høje-
- og mænd, der var blevet benådet, blev myrdet. Men I kaldte ham from!
Nu er jeres fromme Henrik besejret, og jeg er konge.
- Elisabeth har mistet sin jord. - Den blev taget fra hende.
- Hun ønsker bare retfærdighed. - Retfærdighed fra huset York...
Jeres dronning myrdede min far og bror og satte deres hoveder på pæle.
Så kom ikke og tal om retfærdighed!
Har De skrevet dokumentet?
Ja.
Så skal De få jorden tilbage af Deres konge.
Lady Elisabeth, vil De vise mig haven, inden jeg går?
Luften står stille herinde.
Jeg kan ikke blive længe. Henriks dronning henter fransk forstærkning.
- Jeg må være beredt. - Frygter De ikke et nederlag?
Er det ikke det, De ønsker? De er vel på Lancasters side?
Jeg ville ønske, at der ikke var nogen sider.
Må jeg lade en page hente Dem i nat? Jeg har aldrig længtes så stærkt før.
Jeg kan ikke være Deres elskerinde.
Hvis jeg dør, kan det være mit sidste ønske. Vil De nægte deres konge det?
De kommer ikke til at dø. De er hurtig og modig og heldig.
- Slutter det så her? - Nej.
I morgen ved solnedgang.
Mød mig ved egetræet, hvor vi mødtes første gang. Vi kan sige farvel der.
Hun burde ikke være gået med den forbryder.
- De kigger på haven. - Og bagefter?
Hun får ikke jorden af godgørenhed. Vi er Lancaster-tilhængere.
Han vil have betaling.
Han har været i seng med alle kvinderne ved hoffet.
- Han tvinger hende måske lige nu! - Ikke i en rosenbusk.
Han vil kalde hende hen til hoffet, når hun har fået sin jord tilbage.
- Eller hvordan, Elisabeth? - Jeg vil have det, der tilhører mig.
- Kongen har lovet retfærdighed. - Men han er svær at sige nej til.
- Og dit svar, hvis han kalder på dig? - Det du råder mig til, far.
- Hvem vil spille skak? - Vi tvivler ikke på dig.
Han har ligget med hveranden hustru i London, og Yorks armé voldtager.
Ligesom Henriks. Den nye konge har I det mindste forstand.
Vi var kongens og dronningens venner, eller har du glemt det?
Jeg glemmer ikke, men lykken vender.
Min veninde, dronningen blev for ondskabsfuld.
Nu er denne mand konge, og Elisabeth har brug for sin jord.
Ikke for en hvilken som helst pris.
Det er ikke kun jorden, du vil have. Det er også ham.
Han er Englands konge. Jeg må vise ham min støtte.
Hvordan skal en stakkels enke ellers klare sig?
- Sælg ikke dig selv for billigt. - Jeg vil slet ikke sælge mig selv.
- Jeg vidste, at De ville komme. - Jeg kan ikke blive længe.
Slip håret løs, så jeg kan se det.
Du gør mig skør. Jeg har tænkt på dig hele dagen.
Burde du ikke tænke på slaget?
Sæt dig hos mig.
Edward...
Elisabeth.
Nej, jeg kan ikke.
- Nej. - Du kom for at se mig.
- For at sige farvel. - Du må ikke gå!
For guds skyld, Elisabeth. Jeg må have dig.
Jeg er desperat.
Nej.
Nej, sagde jeg.
Trækker du en kniv mod din konge? Det er forræderi.
Jeg trækker kniven mod mig selv. Hvis du nærmer dig, skærer jeg.
- Det er rent skuespil. - Undskyld, hvis jeg har vildledt dig.
- Jeg vil ikke være din elskerinde. - Jeg tager den fra dig på et sekund.
Stop!
Tvivl ikke på mit mod. Jeg kan måle mig med hvilken som helst mand.
Det kan jeg se.
Behold min dolk som minde.
Du får mig til at ligne et fjols. Det kan du være stolt af.
Du får mig aldrig at se igen.
- Har du slet ikke hørt fra ham? - Han sagde, at vi aldrig ses igen.
Slaget skal snart stå, og hvis Henrik vinder, kan Edward ikke gøre noget.
- Så får du din jord tilbage. - Der er mere på spil end som så.
Han bad mig om at gå i seng med ham, og jeg nægtede.
Hvis han dør, vil jeg angre det for altid.
Du er fra huset Lancaster og lever i et splittet land.
Du kan ikke forelske dig i en konge fra York, hvis der ingen vinding er.
Du kommer til at vade i blod og tab. Du må være stærkere.
- Er det, hvad du spår for mig? - Hvad spår du selv?
Jeg ejer ikke dine evner. Jeg er væbnerdatter og har ingen visioner.
Du stammer fra mig. Det vil du komme til at mærke.
Jeg spår, at du får det, som du vil have det.
Hvis du vil tage konsekvenserne af det.
- Hvad sker der, far? - Vi skal i krig igen.
Hvorfor? Ikke igen.
Kongen har beordret mig at skaffe et dusin mænd mod Lancasters konge.
- Vi skal skifte side. - Sagde han mere?
Det er ikke en middagsinvitation. Hvad tror du?
De kommer i overmorgen. Så tilslutter vi os.
Måske skulle vi vinke farvel. Det ville sikkert glæde pigerne.
Har du ikke set nok mænd drage ud i krig?
Vi bør vise vores støtte. Hvis han vinder, er det bedre for os.
Hvis han taber, kan vi benægte det.
Jeg betaler dem og udruster dem.
- Vi burde give ham noget guld. - Til krigen mod kong Henrik?
Er du gået fra forstanden? Er vi yorkister nu?
Ja, hvis han vinder, og det ser det ud til. Så bestemmer han over os.
Og over alle ægteskaber. Vi har mange piger i familien.
Nogle gange skræmmer du mig.
Så gør vi det på din måde.
Vi bærer også hvide roser, hvis de blomstrer så tidligt.
- Her er mændene, som skal tjene Dem. - Jeg vil ikke glemme Deres støtte.
Og hvor hurtigt den blev fremtryllet. Er roserne røde under overfladen?
Stop, Warwick.
Deres nåde.
Her er lidt støtte til formålet.
I har aldrig opgivet håbet om at få den gale Henrik tilbage på tronen.
Hvad end vi gør, er det ikke godt nok i dine øjne.
Jeg kan ikke sove. Jeg har ikke sovet, siden vi skiltes i går.
- Det har jeg heller ikke. - Jeg kan heller ikke spise.
På grund af mig?
Ja.
Er det kærlighed? Er det sådan, det føles?
- Jeg troede, at du havde erfaring. - Ikke med kærlighed. Måske det andet.
Jeg kan ikke drage i strid sådan her. Jeg må have dig.
Hvis ikke du vil være min elskerinde, så må vi gifte os.
- Spøg ikke med det. - Gift dig med mig! Så er det muligt.
Jeg er helt vild med dig.
Vil du gifte dig med mig?
Ja.
I morgen ved solopgang i jeres kapel. Tag din mor med som vidne.
Jeg tager min præst med. Vi må holde det hemmeligt for en tid.
...hvis jeg har fortjent denne foragt.
Må vi tilbyde jer nogle forfriskninger?
Jeg vil gerne spise middag med dig i morgen.
Vi går på jagt i nogle timer, mens de sidste mænd rekrutteres.
Jeg kom tidligt. Jeg kunne ikke vente.
Jeg er et fjols. Jeg har glemt ringen.
- Lady Rivers, har De en ring? - Jeg har en.
- Deres nåde. - Tak.
- Hvor kan jeg gå hen med min brud? - Jagtstuen ved søen står klar.
- Jeg plejer ikke at være nervøs. - Vær ikke det.
Heldigvis skal vi til middag hos din far.
Jeg er hundesulten, din begærede kvinde.
Hvis du lader mig forlade sengen, kan jeg hente brød og ost.
Jeg kan ikke undvære dig så længe.
Har De ingen appetit? Jeg troede, at De ville være sulten efter jagten.
Det troede jeg også, men jeg er udmattet.
Det var hårdt arbejde.
Elisabeth, jeg skal af sted nu.
Jeg skal af sted.
- Ud i krig. Mændene står klar. - Nu?
Ellers kan jeg miste tronen. Hvordan skulle du så kunne elske mig?
Jeg ville elske dig, selv om du var en fattig mand.
Hvis jeg er uheldig at dø, må du ikke sige noget om vores giftermål.
Du vinder ikke noget ved at afsløre det. Du skal gifte dig igen.
Forlad England, hvis du får et barn. Hvis du får en dreng-
- er han tronarving. Warwick hjælper dig med at opfostre ham.
- Kom tilbage til mig, Edward. - Du mister mig ikke på slagmarken.
Jeg vil dø i sengen ved siden af den smukkeste dronning, England har haft.
Din hore. Du har bragt vanære over vores hus og vores navn-
- og din afdøde mand, som kæmpede mod den forræder.
- Det er ikke, som du tror. - Jaså, var det en ærbar forening?
Vi er gift.
Elisabeth...
Han har snydt dig.
Stakkels søster. Lad mig gætte, et hemmeligt bryllup i vores kapel?
- Warwick må ikke vide noget? - Indtil videre.
Tænk dig om! Han er Englands konge.
Han gifter sig med en prinsesse, ikke med en jævn kvinde fra fjendens lejr.
- Han er gift med mig nu. - Du er ikke gift. Du er blevet snydt.
- Det var et skuespil. - Der var vidner.
- Hvem? - Mor... og en præst.
- Hvilken præst? - Det... ved jeg ikke.
Han ville bare i seng med dig. Det er sket før, og han har en uægte søn.
Han er Warwicks marionet.
Warwick er kongemageren, og det er ham, der vælger dronningen.
Du tager fejl! Edward er konge og behøver ikke gøre, som Warwick siger.
Elisabeth.
Elisabeth. Der er en budbringer.
Er der kommet bud?
- Endnu et blodigt slag. - Hvem vandt?
Lancaster blev drevet på flugt. Henrik er blevet besejret.
Henrik er flygtet til heden som grænseløs. Han er blevet gal igen.
- Og Margaret? - Hun har bragt sin søn til Skotland.
- Hun giver aldrig op. - Den her krig er aldrig slut!
Nu tvivler ingen på, at Edward er konge og råder over vores skæbner.
Hvis jeg ikke går nu, vil min far undre sig.
- Du hjælper ikke. - Jeg ønsker ikke at hjælpe.
- Hvis vi fortæller om giftermålet... - Ikke endnu.
Warwick vil gerne have, at jeg gifter mig med prinsesse Bona af Frankrig.
Han har brug for lidt tid til at glemme det.
- Et par dage? - Uger.
Han er som en storebror for mig. Han gav mig mit første sværd.
Jeg skal have noget tid til at forklare det til ham.
- Men du fortæller ham det vel? - Når tiden er til det.
Kan jeg i det mindste sige det til min far?
Hvis vi mødtes åbent, ville hele England snart vide det.
Vi må bære på vores hemmelighed i et lille stykke tid.
Men jeg nyder det i fulde drag. Gør du ikke? I vores simple jagtstue.
Jeg bliver nødt til at gå.
"Lady Elisabeth Grey", skriver han. Ikke "hustru" eller "elskede".
Her står ingenting om ægteskab.
- Læs resten. - Han kan møde mig snart.
Hoffet er i London. Henrik er stadig ikke blevet fanget.
Margaret har søgt hjælp i Frankrig.
Han skriver, at han længes efter mig. Det er blot en elskers ord.
- Står der, at Warwick ved det? - Nej, så det gør han ikke.
Hvad skal jeg stille op?
Din far fik også en melding.
Alle adelsmænd er blevet kaldt til hoffet.
- For at offentliggøre ægteskabet. - Det tror din far.
Med mig!
Eller med en anden?
Det forlyder, at den franske prinsesse Bona er hos hoffet.
Velkommen til hoffet, mine herrer.
Kongen har vigtige nyheder at berette om prinsesse Bona.
Lord Warwick.
Hvad er nu problemet?
Jeg tror, at kongen måske vil berette, at han og Elisabeth er gift.
- Hvilken Elisabeth? - Vores Elisabeth.
- Er du blevet vanvittig? - Han har gjort det før.
Hende har han en søn med, så han fortæller måske det i stedet.
Du milde.
Jeg burde have vist, at den hore ville snøre dig.
- Hun er dronning. - Hun er en skøge i vejkanten.
- Det må trækkes tilbage. - Hun er min udvalgte dronning.
Er du blevet skør? Vi har en fredsaftale at slutte med Frankrig.
Uden den får horen af Anjou hele den franske armé imod os.
Jeg kan ikke gøre for det!
Jeg har ikke bukket og skrabet i et år for det fede franske svin-
- for at du kan smide det hele væk! Gå ind og tilkendegiv det.
Tak for jeres tålmodighed.
Det er med stolthed og glæde, at vi kan annoncere...
...at jeg har giftet mig med lady Elisabeth Grey.
Elisabeth, min kæreste dronning. Jeg har overbragt den gode nyhed.
Deres nåde.
Undskyld. Det er meget smukt.
Jeg har indbudt min familie fra Burgundy til kroningen i London.
De giver os en kongelig position. Mislykkes vi, har vi deres støtte.
- Du får det til at lyde som en strid. - Det er en strid. Tro ikke andet.
Kongen har ægtet en jævn kvinde fra et andet hus.
Mange vil ønske os uheld.
Men du, Elisabeth, du kan få alt.
Du elsker din mand, og han vil give dig anseelse. Du er velsignet.
Efter kroningen må vi sende dine drenge hen til vores familie.
Nej, drengene bliver hos mig!
Piger, gå ud.
Elisabeth?
Du er iskold. Elisabeth.
Det er et syn. Du bliver advaret om, at drengene er i fare. Ser du mere?
De må ikke være hos fremmede.
Vi har fået en advarsel. Nu holder vi dem i nærheden. Her er de trygge.
Du kommer fra mig. Jeg vidste, at du var synsk.
Far.
- Giver du mig din velsignelse? - Naturligvis.
Du vil altid være min datter. Min lille Elisabeth.
Elisabeth.
Min hustru.
Jacquetta Rivers.
- De er overgået til Yorks side. - Margaret Beaufort. Lady Tudor.
- Lady Stafford nu. - Jaså, De er blevet gift igen?
Som kvinder bliver nødt til. Men visse er stadig tro mod deres hus.
Det er nye tider. Lancaster gav os krig. Kong Edward skal give os fred.
Han har taget tronen med magt.
Han er konge, og de, der taler ringe om ham, er skyldige i forræderi.
Er alt vel?
En Lancaster-pige som dronning. Hvilken skam mod hans soldater-
- at tage en hustru, hvis slægt har kæmpet på Henriks side.
- Og han sagde intet til dig. - Han er omtåget af begær.
Jeg har ofret for meget til at miste ham nu.
Skøgen Rivers skal komme til at angre, at hun kom.
Mine brødre George og Richard. Min søster Margaret.
Min fætter lord Warwick.
Grevinden og døtrene Isabella og Anne Neville.
Kongelige hof, lad mig præsentere dronningen af England.
Warwick ser ud til at have drukket gift. Hans planer er ødelagt.
De skal nok sørge for, at Edward bliver straffet for det.
Nu har vi hans vidunderlige mor tilbage.
Hertuginde Cecily, det er en ære at træffe...
Jeg bryder mig ikke om det her ægteskab.
Det er en skam.
Jeg vil minde lady Rivers om, at det var et hemmeligt giftermål...
Privat, ikke hemmeligt.
Jeg var der, ligesom andre vidner.
Hvis deres søn ikke indbød Dem, må De tage det op med ham.
Deres datter er enke og flere år ældre end min søn.
Det ved jeg. Det er en stor fordel, at min datter har vist sig frugtbar-
-med sine to fine, ægte drenge.
- Vi kan være sikre på arvinger. - Deres datter bliver aldrig kongelig.
Jeg ville ikke have valgt hende. Heller ikke lord Warwick.
Hendes far var en jævn mand. Hvis Edward ikke var konge...
Han er konge, og han har valgt mig.
Hvis ikke jeg afsætter ham.
Og hvordan ville hertuginden gøre det?
Jeg kan gøre ham arveløs.
Jeg kan sætte hans bror George på tronen i stedet.
Hvad ville De sige til, hvis det blev resultatet af Deres private bryllup?
Ja, jeg hørte nogle rygter, da Edward blev født...
...om en bueskytte ved navn Blaybourne.
Folk sagde, at De havde bedraget Deres mand.
Jeg sagde, at De aldrig ville synke så lavt, men det gjorde du måske.
Hvis De medgiver, at De er en simpel hore og kalder Deres søn for uægte.
- Hvordan ville De ellers afsætte ham? - Det rækker!
Det rækker.
De siger altså ikke mere ondt om kongen?
Nu, hvor vi alle er venner, tror jeg, at De ved-
- at det er almindelig høflighed, at man nejer for Englands dronning.
Det er en ære at træffe Dem, hertuginde Cecily.
Det overrasker mig, at det lykkedes dig at charmere hende.
Jeg havde forventet, at I ville strides.
Hun er din mor, Edward. Hvor svær kan hun være?
Synes jarlen af Warwick om mig? Han gør mig ilde til mode.
Han gjorde mig, til den jeg er. Du må elske ham for min skyld.
Jeg skal prøve. Men at elske dig er meget lettere.
Nu laver vi en søn for at stoppe fjenden og påbegynde et dynasti.
- Mere trolddom? Nogen kunne se dig. - Hvem ville komme herind så sent?
Jeg prøver at se, hvad vores fremtid bringer.
Jeg sagde, at vi ville have dem i nærheden af os.
- Hvem er mine fjender så? - Det behøver jeg ikke spå om.
- Lord Warwick og hertuginde Cecily. - Fortæl mig noget, som vi ikke ved.
Hvor mange børn vil Edward og jeg få? Hvor mange sønner og døtre...
Hvad er det? Hvad ser du?
En kvinde med blod på hænderne.
En kvinde i røde klæder. Jeg ved ikke...
Hvis blod var det?
Jeg tror, at det var mit.
Katrine Kirk www.broadcasttext.com